![emblem](/ldb/assets/images/nonoptimised/emblem.png)
Правова позиція
Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду
згідно з Постановою
від 17 липня 2023 року
у справі № 279/3112/21
Кримінальна юрисдикція
Щодо правових наслідків не роз'яснення потерпілому положень ст. 384 КК України перед проведенням слідчого експерименту
Фабула справи: за вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Ухвалою апеляційного суду вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
Мотивація касаційної скарги: захисник ОСОБА_6 зазначає, що протокол слідчого експерименту за участю потерпілого є недопустимим доказом, оскільки останній не був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.
Правова позиція Верховного Суду: згідно з положеннями ст.ст. 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі, внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належні джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи. Тобто, надаючи оцінку доказам, суд перевіряє дотримання, передбаченого кримінальним процесуальним законом, порядку їх отримання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події.
Зокрема, у даному кримінальному провадженні, слідчим було прийнято рішення щодо проведення слідчого експерименту за участю потерпілого з метою перевірки його показань.
Висновки: не роз'яснення потерпілому положень ст. 384 КК України перед проведенням слідчого експерименту не може автоматично визнавати вказану слідчу дію такою, що не відповідає вимогам КПК України.
Ключові слова: порядок проведення слідчих дій, оцінка доказів, порядок проведення слідчого експерименту