![Вліво](/ldb/assets/images/nonoptimised/prev.png)
![Вправо](/ldb/assets/images/nonoptimised/next.png)
![emblem](/ldb/assets/images/nonoptimised/emblem.png)
13.05.2021
ЄУН № 337/76/21
Провадження № 2/337/559/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Олександрівського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання права власності та зняття арешту з транспортного засобу,
ВСТАНОВИВ:
12 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Барчука В.І. звернувся до суду з позовом, в якому просить:
визнати за позивачем право власності на транспортний засіб мотоцикл моделі ДНЕПР 11, марки КМЗ, 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
звільнити з-під арешту транспортний засіб мотоцикл моделі ДНЕПР 11, марки КМЗ, 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що накладений державним виконавцем Олександрівського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кисліциною Ю.Д. на підставі постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.08.2020 року у виконавчому провадженні ВП 12150707.
В обґрунтування позову зазначив, що 13 квітня 2020 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №7259/20/002619 придбав мотоцикл моделі ДНЕПР 11, марки КМЗ, державний номер НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 виконав усі обов`язки за договором, однак протягом 10 днів після укладення договору не зміг зареєструвати право власності в Територіальному сервісному центрі №2341 Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Запорізькій області, оскільки сервісні центри МВС в період дії загальнонаціонального карантину не надавали послуги з перереєстрації не нових транспортних засобів.
Після скасування карантинних обмежень, Позивач знов звернувся до сервісного центру для реєстрації придбаного транспортного засобу на своє ім`я, однак в реєстрації йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що зазначений мотоцикл рахується арештованим на підставі Постанови державного виконавця від 18.08.2020 року в рамках виконавчого провадження №12150707 щодо стягнення грошових коштів з Відповідача.
Ухвалою судді від 11 лютого 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи.
Ухвалою суду від 29 березня 2021 року в якості співвідповідача до участі в справі залучено ОСОБА_4 .
12 травня 2021 року від державного виконавця Олександрівського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Луць А.Ю. надійшли письмові пояснення зо обставинами накладення арешту на майно боржника 18.08.2020 року в рамках виконавчого провадження №12150707. Справу просив вирішити на розсуд суду.
13 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 надав заяву, в якій наполягає на позовних вимогах, та просить розглянути справу за його відсутності.
13 травня 2021 року відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 також надали заяви, в яких зазначили, що визнають позовні вимоги, та просять розглянути справу без їх участі.
З урахуванням поданих сторонами заяв, їх відсутність не перешкоджає вирішенню справи по суті; згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 13 квітня 2020 року ОСОБА_1 та ВП №1 ТОВ «АВТОДРІМ» який є комісіонером в особі ОСОБА_5 (на підставі укладеного з власником транспортного засобу договором комісії №7259/20/002619 від 13.04.2020 року), уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу №7259/20/002619 щодо мотоциклу моделі ДНЕПР 11, марки КМЗ, державний номер НОМЕР_1 , за ціною 7480 гривень. Покупець набуває право власності на майно з моменту підписання сторонами даного договору купівлі-продажу. Майнових претензій сторони не мають (а.с.5)
ОСОБА_1 був здійснений огляд транспортного засобу, що підтверджується атом огляду реалізованого транспортного засобу №7259/20/002619 від 13.04.2020 року (а.с.7).
Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України.
Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації.
Згідно з пунктом 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).
Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.
Так, пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, визначено, що документом, який підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, є, зокрема, оформлений в установленому порядку договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу.
Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Правовий аналіз вказаних норм права свідчить про те, що правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності, є саме договір комісії транспортного засобу та договір купівлі-продажу транспортного засобу.
Видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує.
Наслідком порушення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року, є покладення та порушників відповідальності, встановленої законом (пункт 5), а не позбавлення права власності на придбаний особою транспортний засіб.
До подібних висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №278/3640/18.
Як встановлено судом вище, позивач відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №7259/20/002619 від 13.04.2020 року придбав мотоцикл моделі ДНЕПР 11, марки КМЗ, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 13.04.2020 року.
Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Договір купівлі-продажу підписаний уповноваженими особами, підписи скріплені печатками, договір укладений у письмовій формі та зареєстрований.
Учасниками процесу не надано заперечень щодо правомірності вказаних договорів, а судом таких не встановлено.
За таких обставин, Договір №7259/20/002619 від 13.04.2020 року, станом на момент вирішення спору судом, є чинними, а відповідно до п.2.2. договору, право власності переходить від продавця до покупця з моменту підписання цього договору. Тому, позивач має законні очікування щодо реалізації права власності на мотоцикл моделі ДНЕПР 11, марки КМЗ, державний номер НОМЕР_1 .
Позивачем ОСОБА_1 наведена обставина щодо несвоєчасної реєстрації транспортного засобу, а саме встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», запроваджено карантин на всій території України. Так з 19 березня 2020 року сервісні центри МВС призупинили прийом громадян і працювали за окремим графіком, переважно у режимі онлайн. Реєстрація/перереєстрація та зняття з обліку транспортних засобів тільки для медичних і дипломатичних установ.
Поступове пом`якшення карантинних заходів почалось лише у травні після прийняття 04.05.2020 року відповідного рішення.
Таким чином ОСОБА_1 був позбавлений можливості вчасно зареєструвати придбаний транспортний засіб з незалежних від нього причин.
Здійснити перереєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 так і не зміг, оскільки на вказаний мотоцикл було накладено арешт.
Так, на виконанні у державного виконавця Олександрівського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кисліциної Ю.Д. перебуває виконавчепровадження №12150707 за виконавчим листом №2-200/2009, який видано 03.03.2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 36520,12 гривень пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , 2001 року народження.
Постановою державного виконавця від 18 серпня 2020 року за ВП №12150707 накладено арешт майна боржника ОСОБА_2 мотоцикл моделі ДНЕПР 11, марки КМЗ, 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Отже накладення арешту відбулось вже після укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу №7259/20/002619 від 13.04.2020 року.
На момент продажу майна транспортний засіб був вільний від арешту, і ОСОБА_2 не мавобмежень увідчуженні майна.Арешт на транспортний засіб був накладений вже після його купівлі Позивачем.
Відповідно до ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка зважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Враховуючи вищенаведене та те, що позивачем доведено, що спірний транспортний засіб був придбаний ним у відповідача на законних підставах, отже позивач є добросовісним набувачем даного транспортного засобу, з огляду на те, що накладений арешт на даний мотоцикл перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 430 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) право власності на транспортний засіб мотоцикл моделі ДНЕПР 11, марки КМЗ, 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
Звільнити з-під арешту транспортний засіб мотоцикл моделі ДНЕПР 11, марки КМЗ, 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що накладений державним виконавцем Олександрівського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кисліциною Ю.Д. на підставі постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18 серпня 2020 року у виконавчому провадженні ВП 12150707.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Д.С. Бредун