![Вліво](/ldb/assets/images/nonoptimised/prev.png)
![Вправо](/ldb/assets/images/nonoptimised/next.png)
![emblem](/ldb/assets/images/nonoptimised/emblem.png)
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 284-18-98, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.uaРІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
26.03.2021Справа № 910/680/21За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Торгівельний будинок "Аква-Холдинг"
до Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"
про стягнення 73004,25 грн.
суддя Мельник В.І.
за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.
Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання
Суть спору:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "АКВА-ХОЛДИНГ" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Приватного акціонерного товариства "АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД" про стягнення 73004,25 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, щодо оплати вартості поставки товару.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2021 відкрито провадження у справі № 910/680/21 та призначено до розгляду на 26.02.2021.
16.02.2021 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.
В судове засіданні 26.02.2021 представники сторін не з?явилися.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2021 відкладено розгляд справи на 26.03.2021.
24.03.2021 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про розгляд справи без участі представника позивача.
В судове засідання 26.03.2021 представник сторін не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.
В судовому засіданні 26.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок «Аква-Холдинг», як постачальником і Приватним акціонерним товариством «Агрохолдинг Авангард», як покупцем було укладено договір постачання продукції 126- 001-ЕА19 від 03 січня 2019р. (далі - Договір).
Згідно з п 1.1 Договору Постачальник зобов`язується протягом строку дії Договору поставити (передати у власність) Покупцю визначену цим Договором продукцію виробничо- технічного призначення, а Покупець - зобов`язується прийняти таку продукцію та оплатити її вартість в порядку і строки, передбачені Договором.
Предметом даного Договору є поставка Товару, перелік і найменування якого зазначається у Специфікаціях до Договору, (далі - Продукція).
17 жовтня 2019 року до Договору № 126-001-ЕА19 від 03.01.2019 року між сторонами було укладено Специфікацію №11, відповідно до якої сторони погодили постачання товару загальною вартістю 126 480,00 грн.
Відповідно до п. 2.4 Договору порядок оплати за кожну поставлену партію Товару визначається Сторонами у Специфікаціях до даного Договору.
Згідно з п. 3 вказаної Специфікації Покупець здійснює оплату за Товар на умовах 50% попередньої оплати за Товар протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання Покупцем рахунки-фактури, решту 50% протягом 5 (п`яти) днів з дати поставки.
Поставка Товару на суму 126 480,00 грн за Специфікацією № 11 була здійснена 08.2020р., що підтверджується видатковою накладною №991 від 17.08.2020р. та товарно- транспортною накладною № 991 від 17.08.2020р.
Позивач зазначив, що відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо оплати вартості товару виконано частково, в зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 63240,00 грн.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , враховуючи наступне.
Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 63240,00 грн.
Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань пеню в розмірі 2840,96 грн. та штраф в розмірі 4426,80 грн., 3 % річних в розмірі 710,24 грн., інфляційні втрати в розмірі 1786,25 грн.
Згідно з п 5.2 Договору у разі порушення строків оплати Продукції Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості неоплаченої в строк Продукції, за кожен день прострочення платежу. За прострочення оплати Продукції більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів, Покупець, додатково до пені і не виключаючи її, сплачує Постачальнику штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від вартості неоплаченої в строк Продукції.
Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно розрахунку позивача сума пені складає 2840,96 грн. та штрафу 4426,80 грн. Розрахунок пені та штрафу відповідає матеріалам справи та умовам договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.
Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).
Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача3% річних в розмірі 710,24 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1786 (одна тисяча сімсот вісімдесят шість) грн. 25 коп. підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-
ВИРІШИВ:
1. Задовольнити позовні вимоги.
2. Стягнути із Приватного акціонерного товариства «АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 121 В, ідентифікаційний код 00851519) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «АКВА-ХОЛДИНГ» (49044, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 5, ідентифікаційний код 040363090) заборгованість в розмірі 63240 (шістдесят три тисячі двісті сорок) грн., штраф в розмірі 4426 (чотири тисячі чотириста двадцять шість) грн. 80 коп., пеню в розмірі 2840 (дві тисячі вісімсот сорок) грн. 86 коп., 3% річних в розмірі 710 (сімсот десять) грн. 24 коп., інфляційні втрати в розмірі 1786 (одна тисяча сімсот вісімдесят шість) грн. 25 коп., судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.
3. Видати наказ.
Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 01.04.2021.
Суддя В.І. Мельник