![Вліво](/ldb/assets/images/nonoptimised/prev.png)
![Вправо](/ldb/assets/images/nonoptimised/next.png)
![emblem](/ldb/assets/images/nonoptimised/emblem.png)
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
22-ц/824/4351/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ Справа № 755/18692/18
08 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
- Левенця Б.Б.
при секретарях - Гоін В.С., Мариненко Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Корсуна Сергія Івановича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Катющенко В.П., у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію, -
в с т а н о в и в:
У грудні 2018 року Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію.
Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 18 травня 2017 року під час перевірки об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , уповноваженими працівниками товариства було виявлено, що на вказаному об`єкті споживач ОСОБА_1 здійснив самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, без дозволу електропередавальної організації, після відключення 22 вересня 2015 року, чим порушив п.36 Правил користування електричною енергією, про що було складено акт № 38247.
Комісією, за відсутності відповідача, було проведено засідання по розгляду акту № 37573 від 18 травня 2017 року та прийнято рішення про нарахування спожитої електроенергії за період з 22 вересня 2015 року по 18 травня 2017 року згідно з п.3.1 та за формулою № 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, про що зазначено в протоколі № 1172 від 03 липня 2017 року. Визначено до сплати рахунок за спожиту необліковану електроенергію на загальну суму 46 240,15 грн.
З огляду на те, що відповідач в добровільному порядку вказану заборгованість не сплатив, товариство просило суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь товариства "ДТЕК Київські електромережі" 46 240,15 грн. вартості необлікованої електричної енергії.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 січня 2020 року позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (ЄДРПОУ 41946011, адреса: вул. Мельникова, 31, м. Київ, 04050) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 46 240 (сорок шість тисяч двісті сорок) грн. 15 коп. із зарахуванням на рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 у ТВБВ № 10026/0104 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, код ЄДРВ 41946011.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп. із зарахуванням на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 ТВБВ № 10026/0104 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, код ЄДРПОУ 41946011.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 22 січня 2021 року, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 січня 2020 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено при неповному з`ясуванні дійсних обставин справи та при недоведеності обставин, що мають значення для справи.
Вказує, що він весь час користувався електричною енергією виключно через засоби обліку - електролічильники. Про існування даного позову та про розгляд справи в суді йому нічого не було відомо, а тому він не міг навести суду власні аргументи та надати докази.
Зазначає, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2016 року, яке було залишено без змін судом апеляційної інстанції, встановлено, що він є власником ТП-6169, що не знаходиться на балансі ПАТ "Київенерго", та є джерелом живлення споживачів, з якими укладено прямі договори про користування електричної енергії з ПАТ " Київенерго", тому відключення КТП-6169 неможливе. Відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Крім того, між АЕК «Київенерго» в особі РКМ «Лівобережний» та ОСОБА_1 (відповідач у справі) підписано акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 05 квітня 2004 року, який є невід`ємною частиною договору на постачання електроенергії (додаток 1 ). Межа відповідальності та балансової належності встановлена на опорі № 9 ПЛ-10 КВ 1273-1964. Вищезазначене повністю підтверджує той факт, що КТП-6196 (КТП- 6196) та мережа (відпайка) від опори № 9 до КТП-6196 та від КТП до щитка обліку в садовому будинку - є приватною власністю, володінням ОСОБА_1 (відповідача у справі). Доступ до КТП-6196 можливий виключно у присутності ОСОБА_1 (відповідача у справі) за його згоди або за рішенням суду.
Посилається на те, що суд першої інстанції невірно оцінив обставини справи, а позивач ввів суд в оману, надавши недостовірні докази відключення домоволодіння від електропостачання, яке нібито сталося 22 вересня 2015 року. Вказує, що жодних перерв у подачі електроенергії протягом періоду з 22 вересня 2015 року по 18 травня 2017 року до його будинку не було, електроенергія подавалася та обліковувалася приладами обліку у повному обсязі, а за спожиту електроенергію він вчасно сплачував рахунки.
Крім того, ні 22 вересня 2015 року, ні у жоден інший день він не надавав нікому дозволу на проникнення до його приватної власності КТП-6196. Отже, проникнення до КТП-6196 та відключення його домоволодіння від електричної мережі можливе виключно на підставі вмотивованого рішення суду.
Враховуючи, що вмотивоване рішення суду про надання дозволу позивачу на проникнення до його приватної власності відсутнє, він не фіксував проникнення до його власності, а надані позивачем ксерокопії із журналів (а.с. 25-27) не є належними дозвільними документами на проникнення до приватної власності та проведення із чужою власністю будь-яких дій, то, на думку відповідача, твердження позивача про відключення його домоволодіння по АДРЕСА_1 від електричної мережі 22 вересня 2015 року є надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, у тому числі, щодо відомостей позивача в частині особового рахунку споживача (відповідача у справі), у якому не зазначено про те, що відповідач є власником двох особових рахунків № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5. Один лічильник обліковує освітлення та побутове використання електроенергії у будинку, а інший - опалення будинку, до нього підключений електричний котел опалення. Обидва лічильники живляться від однієї вхідної лінії електромережі, що йде до будинку від КТП-6196.
Безпідставним вважає посилання позивача та суду у рішенні на порушення відповідачем п. 36 ПКЕЕН про самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації, так як п. 36 ПКЕЕН регламентує, що відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. Зазначена правова норма регламентує дії саме енергопостачальника і не містить жодних заборон щодо споживача.
Вказує також на те, що позивач у акті про порушення № 37573 від 18 травня 2017 року визнає, що він не мав доступу до РУ-04 кВ ТП-6196, оскільки трансформаторна підстанція ТП-6196 знаходиться на приватній території сусіднього домоволодіння та закрите на абонентський замок, а тому відповідачу незрозуміло, яким чином працівники позивача встановили факт вчинення порушення-самовільного підключення до електричної мережі.
Звертає увагу суду на те, що він у відносинах з позивачем дотримується вимог закону, 13 вересня 2014 року уклав два договори на користування електричною енергією, систематично сплачує за спожиту електричну енергію по лічильниках, зокрема, і після відключення 22 вересня 2015 року. Постійно проводить звірки з енергопостачальною організацією і заборгованість у нього відсутня.
Позивач, у визначений ухвалою суду строк, не скористався процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Корсун С.І. повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Представники Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» Полєтаєв А.А., Скріпніков Г.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є власником особового рахунку № НОМЕР_4 , та споживачем електричної енергії, яку постачає позивач.
13 вересня 2014 року між ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі", та відповідачем було укладено договір про користування електричною енергією (а.с.9-11, 12-15, 23).
18 травня 2017 року під час перевірки за адресою відповідача виявлено порушення вимог статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», пункту 36 ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення 22 вересня 2015 року (акт порушень № 38247) споживача від електромережі на вихідному кабелі в РУ 04кВ в ТП 6196 (трансформаторна підстанція ТП-6196), з відображенням точки самовільного підключення у схемі електропостачання, про що складено акт про порушення № 37573 від 18 травня 2017 року за участю споживача (власника) ОСОБА_1 (а.с. 22).
Цього дня представниками СВП »Київські електричні мережі ПАТ «Київенерго» РЕМ «Східний» складено акт № 37573 про усунення порушення ПКЕЕ (ПКЕЕН), в якому зафіксовано, що для усунення порушення виконані такі заходи, а саме: заборгованість за спожиту електроенергію відсутня; електропостачання відновлено споживачем самовільно в точці відключення РУ 04кВ в ТП 6196; споживачу необхідно забезпечити можливість безперешкодного доступу до електролічильників та електромереж (ТП 6196 та обладнання), що знаходиться на його балансі (а.с. 38).
26 червня 2017 року та 03 липня 2017 року, відбулись засідання комісії по розгляду акта про порушення № 37573 від 18 травня 2017 року з метою визначення правомірності складання акта та обсягу і вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ (ПКЕЕН), яка підлягає оплаті споживачем. На засіданні встановлено, що споживач на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 порушив Правила користування електричною енергією, а саме: статті 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 36 ПКЕЕН - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення 22 вересня 2015 року. Відключення виконано на вхідному кабелі в РУ 04кВ в ТП 6196 (а.с. 39, 40).
На засіданні комісії 03 липня 2017 року було прийнято рішення (протокол № 1172) про проведення нарахування згідно з пунктом № 3.1 та за формулою № 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ (ПКЕЕН). Потужність 10.000 кВт; тривалість роботи струмоприймачів протягом доби 24 год.; період нарахування з 22 вересня 2015 року по 18 травня 2017 року. Вартість неблікованої електричної енергії становить 46 240,15 грн.
Позивачем вжиті заходи щодо вручення споживачу ОСОБА_1 копії протоколу, копії розрахунку, квитанції про оплату нарахованої суми до сплати (а.с. 42, 43, 44).
В установленому законом порядку споживачем ОСОБА_1 рішення комісії не оскаржено, нарахована до сплати сума за недораховану електроенергією у розмірі 46 240,15 грн. позивачеві не відшкодована.
Задовольняючи позов Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що відповідач допустив порушення Правил користування електричної енергії для населення, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації, що підтверджується актом про порушення № 37573 від 18 травня 2017 року, внаслідок чого заборгованість за необліковану спожиту електричну енергію становить 46 240,15 грн. Розрахунок заборгованості відповідає вимогам закону та «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», заборгованість підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального та процесуального права, з наступних підстав.
Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції на час спірних правовідносин), Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року (далі - Методика).
Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до пунктів 19, 20, 21 Правил користування електричною енергією для населення № 1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем.
Побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил та несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію - пункт 42, 48 Правил.
Відповідно до пункту 27 ПКЕЕН у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.
З досліджених судом доказів встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли зобов`язальні правовідносини щодо постачання та користування електричною енергією, згідно яких енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично спожиту електричну енергію.
Розрахунком обсягу та вартості електричної енергії по особовому рахунку № НОМЕР_4 підтверджується, що оплата за споживчу електричну енергію за період з 01 жовтня 2010 року по 22 вересня 2015 року проводилась відповідачем ОСОБА_1 сумами, що не відповідають вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті за спожиту електричну енергію в сумі 11 705,00 грн. (а.с. 27, 160-164).
17 вересня 2015 року в журналі реєстрації нарядів на відключення /підключення споживачів кабельними мережами, зареєстровано наряд на відключення домоволодіння по АДРЕСА_1 від електромережі (а.с. 24-25).
22 вересня 2015 року о 14-41 год. оперативною виїзною бригадою енергопостачальника проведено відключення домоволодіння по АДРЕСА_1 від електромережі, про що міститься запис в оперативному журналі ЧД № 10 (2015) за період з 09 вересня 2015 року по 30 вересня 2015 року, оригінал вказаного журналу оглянутий в суді апеляційної інстанції, витяг з вказаного журналу, з відповідним записом, міститься в матеріалах справи (а.с. 26-27).
Як пояснив представник позивача Скріпніков Г.В. під час судового розгляду справи в суді апеляційної інстанції, термін «виростили», що зазначений у журналі ЧД № 10 (2015), означає про дії бригади були спрямовані на фізичне відокремлення (від?єднання, демонтаж) технологічного елементу електричної мережі від електроустановки, тобто, на вихідному кабелі в РУ 04кВ в ТП 6196 (трансформаторна підстанція ТП-6196).
У своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 визнав обставини отримання попередження ПАТ «Київенерго» від 22.09.2015 року про відключення електроенергії у зв`язку з існуванням боргу по його особовому рахунку.
Зазначав, що наступного дня, 23 вересня 2015 року, він повністю погасив борг перед ПАТ «Київенерго» за спожиту електричну енергію, що виник за період з 01 жовтня 2010 року по 22 вересня 2015 року (а.с. 140-143, 149). Вказані обставини підтвердив у ході розгляду справи представник позивача. Про відсутність заборгованості у споживача ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію також міститься запис в акті № 37573 від 18 травня 2017 року (а.с. 38).
Пунктом 36 ПКЕЕН передбачено, що відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих електропостачальнику. У разі розгляду спірних питань у судовому порядку термін відключення не повинен перевищувати 1 місяця за умови відсутності у споживача заборгованості за спожиту електричну енергію.
Вказані положення роз`ясненні споживачу ОСОБА_1 (відповідачу у справі) у попередженні від 22 вересня 2015 року про відключення електроенергії.
Правовий аналіз положення пункту 36 ПКЕЕН дає підстави для висновку, що повторне підключення електропостачання споживача до електромережі проводиться після повного погашення ним боргу і оплати витрат енергопостачальника на повторне підключення.
З наданих учасниками справи пояснень та досліджених в судовому засіданні доказів колегією суддів апеляційного суду встановлено, що відповідач, сплативши борг за спожиту електричну енергію, що виник за період з 01 жовтня 2010 року по 22 вересня 2015 року, користується електричною енергією, офіційно до енергопостачальника із замовленням щодо підключення до електромережі після відключення 22 вересня 2015 року, з оплатою витрат енергопостачальника на повторне підключення, не звертався (а.с. 84-105).
Доводи відповідача про те, що відключення його домоволодіння від електропостачання 22 вересня 2015 року не було спростовуються дослідженими судом доказами- записом в журналі реєстрації нарядів на відключення /підключення споживачів кабельними мережами, де 17 вересня 2015 року зареєстровано наряд на відключення домоволодіння по АДРЕСА_1 від електромережі (а.с. 24-25) та записом в оперативному журналі ЧД № 10 (2015) за період з 09 вересня 2015 року по 30 вересня 2015 року про те, що 22 вересня 2015 року о 14-41 год. оперативною виїзною бригадою енергопостачальника проведено відключення домоволодіння по АДРЕСА_1 від електромережі.
Належних та допустимих доказів на спростування вказаних доказів відповідач та його представник суду не надали. Як і не надали доказів звернення споживача ОСОБА_1 до енергопостачальника щодо повторного підключення до електромережі, а також виконання операції з комунікації для забезпечення постачання електричної енергії споживачу ОСОБА_1 (підключення до електромережі) після відключення 22 вересня 2015 року.
Отже, під час судового розгляду справи знайшов підтвердження факт порушення споживачем ОСОБА_1 (відповідачем у справі) ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 36 ПКЕЕН - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення 22 вересня 2015 року, а тому доводи апеляційної скарги що також спростовує доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 у відповідній частині.
Як передбачено пунктом 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.
Згідно з пунктом 53 ПКЕЕН, пункту 4.1 Методики у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем Правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем; один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника; споживач має право внести до акта свої зауваження; факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог ПКЕЕН оформлюється актом про порушення.
За пунктом 3.1 Методики, вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН в разі виявлення порушень ПКЕЕН, зокрема самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку (підпункт 4 пункту 3.1).
Відповідно п. 3.4. Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 Методики, крім виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, та в підпункті 4 пункту 3.1 Методики (за наявності між енергопостачальником та споживачем договірних відносин за об`єктом споживача, за яким було виявлено самовільне підключення), розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії (W, кВт. год) визначається за формулою 3.1.
Згідно п. 3.3. (в) розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється за кількістю днів у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв`язку з порушенням ПКЕЕН - із дня припинення електропостачання електроустановки споживача до дня повторного припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки.
Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції, з урахуванням положень статей статті 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», пунктів 48, 53 Правил користування електричною енергією, обґрунтовано виходив із того, що факт порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, що полягає у самовільному підключенні струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення 22 вересня 2015 року, встановлено актом № 37573 від 18 травня 2017 року, а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати енергопостачальнику завдані цим порушенням збитки у вигляді вартості енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН із дня припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки.
Дослідивши наданий позивачем розрахунок обсягу та вартості енергії, необлікованої внаслідок порушенням споживачем ОСОБА_1 ПКЕЕН за актом № 37573 від 18 травня 2017 року та, встановивши, що проведені у розрахунку обчислення відповідають вимогам закону та «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" в обраний ним спосіб захисту порушеного права шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за необліковану електричну енергію у розмірі 46 240,15 грн. за період нарахування з 22 вересня 2015 року по 18 травня 2017 року.
Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом першої інстанції правильно застосовані.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» ґрунтується на вимогах закону.
Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що відключення його домоволодіння від електричної мережі можливе виключно на підставі вмотивованого рішення суду не ґрунтуються на вимогах пунктів 42, 27, 35-37 ПКЕЕН, а також положеннях, укладеного між сторонами договору на користування електричною енергією для побутових потреб, якими передбачено, зокрема, що споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки.
Інші викладені в апеляційній скарзі обставини були предметом розгляду суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, на законність судового рішення не впливають.
Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 89, 263-264 ЦПК України повно та всебічно з`ясував обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі».
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Корсуна Сергія Івановича.
Оскільки оскаржене судове рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Корсуна Сергія Івановича залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 09 квітня 2021 року.
Головуючий: Судді: