![Вліво](/ldb/assets/images/nonoptimised/prev.png)
![Вправо](/ldb/assets/images/nonoptimised/next.png)
![emblem](/ldb/assets/images/nonoptimised/emblem.png)
Єдиний унікальний номер №943/2226/20
Провадження №3/943/1036/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2021 року
Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г. О., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Буського ВП Кам`янко-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , одруженого, пільг не має, протягом року до адмінвідповідальності не притягувався
за ст. 44-3 КУпАП,
встановив:
Згідно протоколів про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2020 року о 22 год. 45 хв. гр. ОСОБА_3 , перебуваючи в своєму кафе - барі «Ніка» в АДРЕСА_2 , здійснював діяльність з надання послуг громадського харчування після 22.00 год, чим своїми діями порушив п.11.5 вимоги постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.
В судовомузасіданні гр. ОСОБА_3 свою винуу скоєномувизнав повністю,щиро розкаявсята просивсуворо некарати.
Дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 710414 від 24.11.2020 року, рапортом поліцейського СРПП№2, іншими матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях порушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішеннями місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною) не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, актів органів місцевого самоврядування, які регулюють питання боротьби з інфекційними хворобами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОУШ-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зокрема, заборонено перевезення пасажирів автомобільним (крім таксі) та міським електричним транспортом у міському, приміському, міжміському, міжрайонному сполученні у кількості більш як 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначених в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови розсадки пасажирів з вільним місцем поруч, спереду, позаду.
За змістом ст. 151 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Судом враховано, що згідно ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, яких при розгляді справи не встановлено.
Вирішуючи питання про вид стягнення, необхідно зазначити, що відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням оскільки дії правопорушника не завдали будь- яких негативних наслідків для суспільства.
Отже, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, яке вчинив ОСОБА_3 приходжу до висновку про малозначність вчиненого ним діяння зі звільненням останнього від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
На думку суду, застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 22 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22,36,283 КУпАП, -
ухвалив:
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Провадження по справі закрити.
Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.
Суддя Г. О. Шендрікова