![Вліво](/ldb/assets/images/nonoptimised/prev.png)
![Вправо](/ldb/assets/images/nonoptimised/next.png)
![emblem](/ldb/assets/images/nonoptimised/emblem.png)
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2018 року м. Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності ОСОБА_2
захисника КоноваленкоЄ.О.
прокурора Завадської Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги з доповненнями ОСОБА_2 та захисника Коноваленко ЄлизаветиОлександрівни в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року відносно
ОСОБА _2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1
за ст. 172-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),
в с т а н о в и в:
Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн 40 коп.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2, будучи поліцейським роти №3 батальйону №2 полк №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульні поліції Національної поліції України, сержант поліції, в порушення вимог п.п. 9 п. 3.1 Розділу III &q? п;Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції&q?йс;, п.п. 7.7 розділу 7 Інструкції з порядку надання та розмежування прав доступу до інтегрованої інформаційно-пошукової системи &q?рм;Армор&q?шу; ГУНП у м. Києві, ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 14 Закону України &quч.;Про захист персональних даних&q?о ; від 01 червня 2010 року № 2297-VI, використала у своїх інтересах інформацію, яка стала їй відома у зв'язку з виконанням службових повноважень, що є вчиненням правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, відповідальність за яке передбачена ст. 172-8 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник Коноваленко Є.О. в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 КУпАП, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначала, що у постанові судді місцевого суду не вказано нормативно-правовий акт, на підставі якого використана ОСОБА_2 інформація відноситься до службової.
Також на постанову судді місцевого суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій вона просила скасувати постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 КУпАП, навівши доводи, аналогічні доводам апеляційної скарги захисника КоноваленкоЄ.О.
До початку апеляційного розгляду захисник Коноваленко Є.О. в інтересах ОСОБА_2 подала доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначала, що суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку, що використані ОСОБА_2 фотокопії матеріалів з персональними даними ОСОБА_4 є службовою інформацією.
Зазначала, що суддя місцевого суду обгрунтував такий висновок посиланням на п. 4 розділу 18 &q?нт;Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України&q?у ;, затвердженого наказом Національної поліції України № 385 від 10 травня 2016 року, відповідно до якого, відомості щодо осіб, які підозрюються, звинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, узяті під варту, або піддані адміністративному арешту та засуджені, у тому числі їх фотографії - є службовою інформацією. Однак ОСОБА_4 не є особою, яку підозрюють, звинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, узято під варту, або піддано адміністративному арешту та засуджено, у зв'язку з чим, на думку апелянта, фотокопії матеріалів з даними стосовно ОСОБА_4 не є службовою інформацією.
Крім того, зазначала, що суддя місцевого суду помилково послався у своїй постанові на &q?ев;Інструкцію з порядку надання та розмежування прав доступу до інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Армор» ГУПНП в Києві&quін;, оскільки вона не зареєстрована у встановленому законом порядку в Міністерстві юстиції України, а тому має лише відомчий рекомендаційний характер.
У відповідності до постанови судді місцевого суду, ОСОБА_2 отримала службову інформацію щодо ОСОБА_5 через мобільний додаток «ВотсАп» від заступника начальника відділу адмінпрактики управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_6
Разом з тим, у постанові не вказано, які безпосередньо службові повноваження ОСОБА_2 при цьому виконувала, яким чином їх використала для отримання цієї інформації і на підставі якої норми закону ОСОБА_6 зобов'язаний був передати ОСОБА_2 інформацію щодо ОСОБА_4
Апелянт зазначала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не перебували в підпорядкуванні один одного, а непроцесуальний характер передачі інформації ОСОБА_6 для ОСОБА_2 свідчить про відсутність службових взаємовідносин між ними.
На переконання апелянта, з аналізу законодавства України та судової практики вбачається, що не будь-яке використання інформації має ознаки корупційного адміністративного правопорушення, а тільки те, що є незаконним. Звертаючись до Київської місцевої прокуратури №2 із заявою щодо бездіяльності слідчого, ОСОБА_2 керувалася наміром виконати свій громадський обов'язок, захистити свої права та законні інтереси, та надання нею інформації стосовно особи, яка порушила її права, не може бути визнано незаконним використанням службової інформації.
Крім того, апелянт зазначала, що з моменту звернення ОСОБА_2 до Київської місцевої прокуратури № 2 з відповідною заявою та виявлення вказаною прокуратурою в діях останньої корупційного адміністративного правопорушення, тобто з 09 січня 2018 року, сплинув трьохмісячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення. Однак суддя місцевого суду не звернув увагу на вказану обставину та наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення.
Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та її захисника Коноваленко Є.О., які підтримали апеляційні скарги з доповненнями з наведених у них підстав, прокурора Завадську Т.М., яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг з доповненнями, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційних скарг з доповненнями, вважаю, що апеляційні скарги з доповненнями не підлягають задоволенню, з таких підстав.
Незаконне розголошення або використання в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв'язку з виконанням службових повноважень, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 172-8 КУпАП.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.
Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення у межах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин. Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення.
Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 КУпАП, підтверджується даними протоколу по адміністративне правопорушення від 26 березня 2018 року, у відповідності до якого, згідно наказу Національної поліції України від 07 листопада 2015 року №114 о/с, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України &qu20;Про Національну поліцію&q?о ;, ОСОБА_2 призначено на посаду поліцейського роти №6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції.
Станом на теперішній час ОСОБА_2 перебуває на посаді поліцейського роти №3 батальйону №2 полку №1 Управління патрульної поліції місті Києві Департаменту патрульної поліції (Наказ №309 о/с від 21 серпня 2017).
07 листопада 2015 року ОСОБА_2 прийнято присягу працівника Національної поліції України та підписано пам'ятку - застереження працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України.
09 січня 2018 року на адресу Київської місцевої прокуратури №2 надійшла скарга ОСОБА_2 щодо бездіяльності дільничного інспектора Дарницького УП ГУНП у м. Києві Мандерури Т.І., до якої долучено фотокопії матеріалів з персональними даними ОСОБА_4 Надана інформація візуально схожа на витяги з розділу &quМа;Адмінпрактика&quМ.; інформаційно-пошукової системи &q?а ;Армор&quро; ГУНП у м. Києві.
Під час надання пояснень ОСОБА_2 повідомила, що 17 грудня 2017 року близько 17 год. 30 хв., на парковці торгівельно-розважального центру &que:;WAY&qut;;, за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, 1, її власний автомобіль &quза;Мазда&q?: ;, державний номер НОМЕР_1, пошкодила раніше невідома їй особа, яка пересувалась на автомобілі &q?А9;Тойота&q?ко;, державний номер НОМЕР_2. За фактом нанесення пошкоджень, ОСОБА_2. здійснила виклик по лінії 102. За результатами виклику до місця пригоди прибув наряд патрульної поліції, який зі слів ОСОБА_2 встановив особу - власника автомобіля &q?ї ;Тойота&q?ки;. Встановлення особи відбулось шляхом пошуку відповідної інформації в інформаційно-пошуковій системі &q?ац;Армор&q?рм; ГУНП у м. Києві.
Проведеною перевіркою встановлено, що 17 грудня 2017 року за викликом ОСОБА_2 по спецлінії 102, на місце пригоди виїжджав співробітник Управління патрульної поліції у м. Києві Діхтяр Д.А.. Під час дачі пояснень Діхтяр Д.А. повідомив, що прибувши на місце події, власники пошкодженого автомобіля &q?.А;Мазда&q?ив; одразу повідомили співробітникам поліції інформацію про номерні знаки автомобіля та особу громадянина, який на їх думку пошкодив транспортний засіб, це був громадянин ОСОБА_4, у зв'язку з чим співробітник Управління патрульної поліції у м. Києві Діхтяр Д.А. в інформаційно-пошуковій системі &q?нф;Армор&q?-п; 17 грудня 2017 року здійснив перевірку особи ОСОБА_4 Також Діхтяр Д.А. повідомив, що планшет, за допомогою якого ним було здійснено доступ до інформаційно-пошукової системи &q?ою;Армор&q?м ; він стороннім особам не передавав, та не давав можливості сфотографувати з нього службову інформацію.
Згідно листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві № 622/125/31/6/02-2018 від 31 січня 2018 року, запити до інформаційно-пошукової системи &qu/6;Армор", щодо пошуку громадянина ОСОБА_4 18 грудня 2017 року здійснено в розділі "Адмінпрактика" тільки заступником начальника відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_6 Під час надання пояснень ОСОБА_6 повідомив, що 17 грудня 2017 року до нього звернулась співробітник управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2, яка попросила останнього в інформаційно-пошуковій системі &qu М;Армор&q?юд; здійснити пошук інформації, яка міститься на громадянина ОСОБА_4
При цьому, ОСОБА_2 повідомила, що інформація їй необхідна у зв'язку з виконанням нею службових повноважень. ОСОБА_6 18 грудня 2017 року, під свої особистим логіном в інформаційно-пошуковій системі &q?уд;Армор&quро; здійснив пошук інформації, яка містилася відносно ОСОБА_4 Наявну інформацію, в якості фото, ОСОБА_6, на номер НОМЕР_3 направив ОСОБА_2
В подальшому, отримані фотографії ОСОБА_2 використала в приватних цілях, що заборонено п.п. 7.7 р. 7 &q?ії;Інструкції з порядку надання та розмежування прав доступу до інтегрованої інформаційно-пошукової системи &quта;Армор&q?ан; ГУНП у м. Києві&q?нт;, та долучила до скарги, яку направила на адресу Київської місцевої прокуратури № 2, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 14 Закону України &qun ;Про захист персональних даних&qu ч;, використала у своїх інтересах інформацію, яка стала їй відома у зв'язку з виконанням службових повноважень, що є вчиненням правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ст. 172-8 КУпАП /а.с.1-9/.
Окрім даних протоколу, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується також письмовими поясненнями інспектора СДОП ОСОБА_10 від 01 лютого 2018 року, у відповідності до яких, 15 січня 2018 року до Дарницького УП ГУНП у м. Києві надійшла скарга ОСОБА_2 з приводу бездіяльності дільничого офіцера поліції Дарницького УП ГУНП у м. Києві, з додатками, серед яких містились копії інформації з персональними даними особи, яка, на думку ОСОБА_2, вчинила щодо неї неправомірні дії /а.с. 10-12/.
Письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 06 лютого 2018 року, з яких убачається, що вона, працюючи на посаді поліцейського, особисто зібрала доказову базу, зокрема витяг інформаційно-пошукової системи &q?со;Армор&q?ра; стосовно ОСОБА_4, який причетний до пошкодження її транспортного засобу, здійснила фіксацію вказаної інформації та долучила до скарги /а.с.12-13/.
Поясненнями працівника Управління патрульної поліції в м. Києві Діхтяра Д.А. від 19 лютого 2018 року, який пояснив, що 17 грудня 2017 року він отримав повідомлення про пошкодження майна біля торгівельного центру по вул. А.Вербицького. По приїзду на місце події ним виявлено автомобіль &q?у ;Мазда&quА.;, власник якого повідомив йому про винуватця події, після чого він здійснив перевірку отриманої інформації у базі &q?ув;Армор&q?ї,;, та встановив особу ОСОБА_4, після цього викликав слідчо-оперативну групу. Пристрій, з якого здійснював вхід до бази &quви;Армор&q?ід;, стороннім особам не надавав /а.с. 14/.
Поясненнями ОСОБА_6 від 21 лютого 2018 року, у відповідності до яких, 17 грудня 2017 року до нього звернулася співробітник відділу автогосподарства УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_2 з проханням встановити за допомогою бази &q?а ;Армор&quКи; анкетні дані особи, яка пошкодила її автомобіль - ОСОБА_11, повідомивши, що така інформація їй необхідна у зв'язку з виконанням її службових повноважень. За допомогою свого особистого логіну для доступу до вказаної бази він здійснив пошук інформації стосовно ОСОБА_4, сфотографував отримані дані та відправив для ОСОБА_2 засобами мобільного зв'язку /а.с. 15-16/.
Даними листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки від 31 січня 2018 року №622/125/31/6/02-2018 стосовно проведеної перевірки здійснення пошуку в системі &qu/1;Армор&qu2-; стосовно ОСОБА_4, згідно якого, відповідний запит здійснювався заступником начальника відділу АП УПП у м. Києві ОСОБА_12 18 грудня 2017 року /а.с. 28-30/.
Крім того, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними біографічної довідки ОСОБА_2; наказу №309 о/с від 21 серпня 2017 року про призначення ОСОБА_2 на посаду поліцейського 3 роти батальйону №2; наказу № 323 о/с від 30 листопада 2016 року про присвоєння ОСОБА_2 спеціального звання &q?ід;сержант поліції&qu р;; довідки від 12 лютого 2018 року про призначення ОСОБА_2 на посаду поліцейського 3 роти батальйону №2 УПП у м. Києві ДПП наказом Національної поліції від 07 листопада 2015 року №114 о/с; копії автобіографії ОСОБА_2, пам'ятки-застереження від 09 квітня 2015 року, підписаною ОСОБА_2, у якій, окрім іншого, міститься застереження щодо розголошення у своїх інтересах інформації, яка їй стала відома у зв'язку з виконанням службових повноважень; копією трудової книжки ОСОБА_2, присяги працівника внутрішніх справ України від 02 липня 2015 року; наказу НП ГУНП у м. Києві №638 від 17 травня 2017 року про затвердження &q?ку;Інструкції з порядку надання та розмежування прав доступу до інтегрованої інформаційно-пошукової системи &quта;Армор&q?ан; ГУНП у м. Києві&q?нт;, з додатками; даними, якій містяться в матеріалах скарги ОСОБА_2, направленими начальником Дарницького НП ГУНП у м. Києві листом від 02 лютого 2018 року №2244/125/48/04-2018 /а.с.а.с. 17-27, 36-107/.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 КУпАП.
Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 КУпАП.
Доводи апеляційних скарг з доповненнями про те, фотокопії з персональними даними ОСОБА_4 отримані ОСОБА_2 не у зв'язку із виконанням нею своїх службових повноважень, спростовуються наявними у справі доказами, які оцінені суддею місцевого суду відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Так, як встановлено під час апеляційного розгляду, на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 перебувала на посаді поліцейського роти №3 батальйону №2 полку №1 УПП у м. Києві ДПП, та звернулась до заступника начальника відділу АП УПП у м. Києві ОСОБА_12 з проханням надати відомості із системи &q?у ;Армор&q? м;, які в подальшому використала у власних інтересах, що не заперечується і самим апелянтом. Спосіб отримання відомостей із системи &q?еч;Армор&quса;, шляхом звернення до іншого працівника поліції з відповідним проханням, свідчить про те, що ОСОБА_2 отримала такі відомості саме завдяки повноваженням, доступним їй на посаді працівника поліції, а тому дії ОСОБА_2 охоплюються диспозицією ст. 172-8 КУпАП.
Та обставина, що ОСОБА_2 та ОСОБА_12 не перебували у підпорядкуванні один в одного, не виключає наявність у діях ОСОБА_13 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 КУпАП.
При цьому, як убачається, із матеріалів справи, ОСОБА_2 ознайомлена із застереженням щодо розголошення у своїх інтересах інформації, яка їй стала відома у зв'язку з виконанням службових повноважень, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_2 у пам'ятці-застереженні від 09 квітня 2015 року /а.с. 23/.
Посилання апелянтів на те, що фотокопії інформаційно-пошукової системи &qu0p;Армор&q?нн; з персональними даними ОСОБА_4 не є службовою інформацією, суперечать вимогам чинного законодавства.
Згідно ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, особи, зазначені у пункті 1, підпункті &quow;а&qu1.; п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, не оголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв'язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов'язків, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 21 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII, інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.
Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України &qud:;Про захист персональних даних&q?. ; від 01 червня 2010 року № 2297-VI, використання персональних даних працівниками суб'єктів відносин, пов'язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов'язків. Ці працівники зобов'язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв'язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов'язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов'язання чинне після припинення ними діяльності, пов'язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.
Згідно ч. 2 ст. 14 &qu l;Про захист персональних даних&qusp;, поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Наказом Національної поліції України № 385 від 10 травня 2016 року затверджено «Перелік відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України». Відповідно до п. 4 розділу XVIII вказаного Переліку, відомості щодо осіб, які підозрюються, звинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, узяті під варту або піддані адміністративному арешту та засуджені, у тому числі їх фотографії - є службовою інформацією.
Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві №638 від 17 травня 2017 року затверджено &qu c;Інструкцію з порядку надання та розмежування прав доступу до інтегрованої інформаційно-пошукової системи "Армор" ГУНП у м. Києві&quпо;.
Відповідно до п. 7.7 розділу 7 &qu; ;Інструкції з порядку надання та розмежування прав доступу до інтегрованої інформаційно-пошукової системи "Армор" ГУНП у м. Києві&q? п;, затвердженої наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві №638 від 17 травня 2017 року, користувачам інформаційно-пошукової системи "Армор" забороняється використовувати інформацію, отриману з інформаційно-пошукової системи "Армор", з приватною або будь-якою іншою метою, не пов'язаною з виконанням службових обов'язків.
Посилання захисника Коноваленко Є.О. в доповненнях до апеляційної скарги на те, що з моменту звернення ОСОБА_2 до Київської місцевої прокуратури №2 зі скаргою від 09 січня 2018 року сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, не відповідають вимогам чинного законодавства.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Правопорушення, за вчинення якого згідно з оскаржуваною постановою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення, визначене ст. 172-8 КУпАП, є правопорушенням, пов'язаним з корупцією.
Як убачається із матеріалів справи, уповноваженими особами Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України встановлено факт порушення використання ОСОБА_2 у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв'язку з виконанням службових повноважень, після закінчення проведення відповідної перевірки та складення стосовно неї 26 березня 2018 року протоколу про адміністративне правопорушення.
З урахуванням наведеного, днем виявлення уповноваженими особами правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 26 березня 2018 року, а тому суддя місцевого суду наклав адміністративне стягнення на ОСОБА_2 з дотриманням вимог ст. 38 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.
Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги з доповненнями ОСОБА_2 та захисника Коноваленко Єлизавети Олександрівни в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року стосовно ОСОБА_2 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Апеляційного суду
міста Києва В.В.Мельник