![Вліво](/ldb/assets/images/nonoptimised/prev.png)
![Вправо](/ldb/assets/images/nonoptimised/next.png)
![emblem](/ldb/assets/images/nonoptimised/emblem.png)
06.06.2017
Провадження № 3/331/501/2017
331/2341/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м. Запоріжжя
Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., при секретарі Андрієнко С.О., за участю прокурора Кузіва І.В., адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, сімейний стан - одружений, працює старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-8 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 30 березня 2017 року, вбачається що, наказом ГУНП в Запорізькій області № 171 о/с від 12.05.2016 року ОСОБА_3 призначений на посаду старшого інспектора Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, тобто він є особою, яка постійно здійснює функції представника влади.
Як особа, яка постійно здійснює функції представника влади,12.04.2016 року ОСОБА_3 прийняв присягу поліцейського.
Таким чином, ОСОБА_3, обіймаючи посаду старшого інспектора Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-8 КУпАП є суб’єктом відповідальності за вказане правопорушення, пов’язане з корупцією.
Відповідно до п.п. 4, 7, 12 п. 4 Положення «Про Національну поліцію», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 877 від28.10.2015 року національна поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Ст. 152 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.
Згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи Національної поліції наділені повноваженнями щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 152 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв’язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов’язків, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є службова інформація, до якої ст. 9 цього Закону віднесено інформацію що міститься в документах суб’єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію.
Так, 02.09.2016 року до УВБ в Запорізькій області ДВБ НП України звернулась ОСОБА_4 із заявою щодо притягнення до відповідальності старшого інспектора Олександрівського відділення поліції Дніпровськоговідділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3, який вимагав від неї грошові кошти у сумі 400 грн. щомісячно за сприяння у здійсненні нею несанкціонованої торгівлі товарами без дозвільних документів.
05.09.2016 року вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42016080000000296 за ч. 3 ст. 368 КК України.
Встановлено, що в кінці липня 2016 року, колишнім старшим інспектором Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в області ОСОБА_3 виявлено факт здійснення ОСОБА_4 несанкціонованої торгівлі товарами біля будинку № 89 по проспекту Соборному у м. Запоріжжі, за результатами чого відносно останньої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.
У цей же день, ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_4 та у ході розмови, повідомив її про те, що якщо у неї є бажання у подальшому здійснювати несанкціоновану торгівлю товарами, вона повинна йому передавати щомісячно 400 грн. З метою детальнішого обговорення цієї пропозицію ОСОБА_3 домовився з нею про зустріч біля будинку № 10а по вул. Запорізькій у м. Запоріжжі.
Цього ж дня, ОСОБА_3 перебуваючи біля указаного будинку, передав ОСОБА_4 напівпусту пачку сигарет та сказав щоб вона положила до неї 400 грн., за сприяння у подальшому здійсненні нею несанкціонованої торгівлі товарами.
Розуміючи вигідність пропозиції ОСОБА_3, вона положила до пачки сигарет 400 грн., яку повернула йому. Після цього, ОСОБА_3В, сказав, що вона повинна передавати йому 400 грн. кожного четвертого числа місяця шляхом їх поміщення до пачки з сигаретами.
Крім того, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_4 про те, що у випадку проведення рейдів з виявлення місць стихійної торгівлі біля Малого ринку у м. Запоріжжі, він буде попереджувати її про них, щоб вона могла сховати товар.
В кінці серпня 2016 року, ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_4 та вказав щоб вона приготовила для нього пакет з фруктами, який він цього ж дня без оплати забрав собі.02.09.2016 року ОСОБА_3 знову зателефонував ОСОБА_4 та поцікавився коли вона передасть йому наступні 400 грн. Вона повідомила йому, що такої суми грошових коштів у неї немає, на що ОСОБА_3 вказав, щоб вона позичила їх та розплатилась з ним.
У подальшому, 10.09.2016 року ОСОБА_4 зателефонувала ОСОБА_3 та у ході розмови вони домовились про зустріч у парку, розташованому навпроти Малого ринку у м. Запоріжжі.
Цього ж дня, приблизно о 13 год. 40 хв., ОСОБА_4, перебуваючи у парку неподалік будинку № 87Г по проспекту Соборному у м. Запоріжжі, положила у пачку з сигаретами, надану їй ОСОБА_3, грошові кошти у сумі 400 грн., після чого повернула її останньому. Після цього, ОСОБА_3 попередив ОСОБА_4 про те, що з понеділка наступного тижня будуть проводитися рейди з виявлення місць стихійної торгівлі біля Малого ринку у м. Запоріжжі.
У подальшому, 30.09.2016 року, ОСОБА_4 домовилась з ОСОБА_3 про зустріч з метою передачі чергових грошових коштів у сумі 400 грн. за сприяння у здійсненні нею несанкціонованої торгівлі товарами.
У цей же день, приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_4, перебуваючи у приміщені службового кабінету, який знаходиться на першому поверсі будинку № 50 по вул. Шкільній у м. Запоріжжя, передала ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 400 грн.
Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району за № 248р від 25.04.2016 року створено робочу групу з метою вжиття заходів щодо ліквідації стихійної торгівлі на території Олександрівського району, до якої увійшов старший інспектор Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3
У подальшому, 17.10.2016 року до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району надійшов графік проведення рейдових заходів з профілактики виникнення несанкціонованої (стихійної) торгівлі на території Олександрівського району м. Запоріжжя, згідно якого19.10.2016 року з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. по вул. Запорізькій, Шкільній та Поштовій заплановано проведення зазначених рейдів.
Цього ж дня, виконання спільних заходів, зазначених у цьому графіку доручено старшому інспектору Олександрівського відділення поліції ОСОБА_319.10.2016 року приблизно о 15 год. 58 хв., ОСОБА_3, перебуваючи неподалік ГПОП №1, розташованого за адресою:м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 50, зателефонував ОСОБА_4 та повідомив її про проведення спільних рейдів щодо ліквідації стихійної торгівлі.
За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016080000000296 від 05.09.2016 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_530.03.2017 року винесено постанову про його закриття у зв’язку з відсутністю в діях колишнього старшого інспектора Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.
У той же час, в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП.
Таким чином, 19.10.2016 року, приблизно о 15 год. 58 хв., ОСОБА_3 перебуваючи на посаді старшого інспектора Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись неподалік ГПОП №1, розташованого за адресою: м. Запоріжжя,вул. Шкільна, 50, незаконно розголосив ОСОБА_4 у своїх інтересах інформацію про проведення спільних рейдів з профілактики виникнення несанкціонованої (стихійної) торгівлі на території Олександрівського району, яка стала йому відома у зв’язку з виконанням службових повноважень.
Отже, ОСОБА_3, перебуваючи на посаді старшого інспектора Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, здійснюючи діяльність, пов’язану із виконанням функцій держави, використовуючи надані йому службові повноваження, діючи умисно із корисливих мотивів, порушив вимоги щодо нерозголошення інформації, передбачені ч. 1 ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив правопорушення, пов’язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 1700-УІІ від 14.10.2014) - незаконне розголошення особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв’язку з виконанням службових повноважень.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав повністю та показав, що дані про графік проведення рейдових заходів з профілактики виникнення несанкціонованої (стихійної) торгівлі на території Олександрівського району м. Запоріжжя, які він отримував, використовував виключно для службової діяльності. Жодної отриманої ним інформації стороннім особам не передавав і не розголошував, як і не отримував жодної неправомірної вигоди.
Адвокати ОСОБА_2, ОСОБА_1 просили суд закрити провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що матеріали справи не містять жодного допустимого у відповідності до КУпАП доказу про вчинення останнім інкримінованого йому діяння.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що вина ОСОБА_3 повністю доведена зібраними доказами, а тому необхідно притягнути останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-8 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Допитана в якості свідка ОСОБА_4 показала, що наприкінці липня 2016 року, не маючи відповідних дозвільних документів, вона почала здійснювати торгівлю овочами та фруктами в районі «Малого ринку» в м. Запоріжжя, поряд з нею ще декілька осіб здійснювали торгівлю без дозвільних документів, близько 03.08.2016 року під час здійснення торгівлі, до неї підійшов чоловік, який назвався ОСОБА_3 та сказав, що він дільничний та пред’явив службове посвідчення працівника поліції, крім того, ОСОБА_3 пояснив, що він у складі комісії здійснює перевірку місць стихійної торгівлі на території обслуговування, після чого відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення, потім на її мобільний телефон надійшов дзвінок, чоловік який дзвонив назвався ОСОБА_6 та призначив зустріч біля «Шашлик-маркету» по вул. Запорізькій в м. Запоріжжі, під час телефонної розмови ОСОБА_3 також повідомив ОСОБА_4, що якщо вона хоче займатися торгівлею на території його обслуговування то їй необхідно буде щомісяця платити йому 400 гривень. Пізніше під час особистої зустрічі у вказаному вище місці, ОСОБА_3 підтвердив свої вимоги та повідомив, що зустрічі будуть відбуватися кожного четвертого числа місяця. При цьому ОСОБА_3 вказав, що грошові кошти, під час зустрічей їй необхідно буде класти у пачку цигарок, яку він буде надавати. Під час цієї зустрічі ОСОБА_4 передала ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 400 гривень, поклавши їх у пачку цигарок, яку передав їй ОСОБА_3 Згодом ОСОБА_3 з метою отримання грошових коштів від ОСОБА_4 знову зателефонував їй та запитав про дату наступної зустрічі, після чого вона звернулась з заявою до УВБ в Запорізькій області ДВБ НП України.
В один із днів ОСОБА_3 зателефонував їй та повідомив, що буде проводитися рейд, щоб вона збиралася та припиняла торгівлю, але це відбулося після обід, коли вже всі і так майже припинили торгівлю.
Крім того, зазначила, що влітку ОСОБА_3 склав відносно неї два адміністративні протоколи про притягнення її до відповідальності за торгівлю без дозвільних документів, штрафи вона не сплатила.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив суду, що з листопада 2015 по грудень 2016 він займав посаду начальника сектору Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області з 2011 року по теперішній час він фактично є керівником дільничних офіцерів поліції (дільничних інспекторів) вказаного підрозділу. Станом на 2016 рік в його підпорядкуванні було близько десяти дільничних інспекторів поліції, Олександрівський район м. Запоріжжя розділений на частини, за кожною з яких закріплено старшого дільничного інспектора поліції та три-чотири дільничних інспектора поліції, один із секторів був закріплений за старшим дільничним інспектором Сірик О.В., зокрема, «Малий ринок».
Крім того, ОСОБА_7 пояснив, що Олександрівським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області спільно з представниками Запорізької міської ради Олександрівського району постійно здійснюються перевірки та рейди з метою виявлення місць стихійної торгівлі та її припинення на території району. На протязі 2016 року на адресу Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області із Запорізької міської ради Олександрівського району надходили листи, графіки та телефонограми щодо проведення сумісних рейдів по боротьбі із стихійною торгівлею. Питання пов’язані з інформацією щодо стихійної торгівлі на територій прилеглій до «Малого ринку», свідок доручав ОСОБА_3
Додатково зазначив, що згідно посадових обов’язків, ОСОБА_3 як старший дільничний інспектор не мав доступу до конфіденційної або таємної інформації.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАПвиходячи з наступного.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов’язаний з’ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом’якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з’ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог закону, і зокрема ст. 256 КУпАП, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», правопорушення, пов’язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно п. з ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб’єкти, на яких поширюється дія цього Закону є поліцейські.
Стаття 172-8. Незаконне використання інформації, що стала відома особі у зв’язку з виконанням службових повноважень.
Диспозиція ст. 172-8 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність посадової особи за вчинення незаконного розголошення або використання в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у звязку з виконанням службових повноважень.
Об’єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання та протидії корупції.
Предметом правопорушення є інформація, яка стала відома посадовій особі у звязку з виконанням нею службових повноважень.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію» інформація це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Об’єктивна сторона правопорушення виражається у незаконному розголошенні або використанні в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв’язку з виконанням службових повноважень (формальний склад).
Об’єктивна сторона правопорушення може виражатися у таких формах:
- незаконне розголошення інформації;
- незаконне використання інформації;
- в інший спосіб.
Суб’єкт даного правопорушення є особливим. У його якості виступають особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (зазначені раніше, їх перелік міститься у ст.ст. 4 і 6 Закону «Про засади запобігання і протидії корупції (перша група суб’єктів)».
Суб’єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого, так і непрямого умислу. Якщо згідно з прямою вказівкою закону (ст. 1 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції») на те, що корупційним правопорушенням є тільки умисне діяння, то, за діяння, передбачені ст. 172-8 КУпАП, вчинені через необережність, відповідальність особи за цією статтею настати не може.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв’язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов’язків, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна або службова інформація.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації», перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими субєктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.
Прокурором жодним чином не доведено, що службове розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району про створення робочої групи з метою вжиття заходів щодо ліквідації стихійної торгівлі на території Олександрівського району або сам графік проведення рейдових заходів з профілактики виникнення несанкціонованої (стихійної) торгівлі є інформацією з обмеженим доступом.
З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов’язаного з корупцією № 66 від 30.03.2017 року та матеріалів, доданих до зазначеного протоколу, суд не вбачає доказів на підтвердження вчинення безпосереднього незаконного використання службової інформації ОСОБА_3 у своїх інтересах та отримання безпосередньо винагороди за її розголошення.
Прокурор стверджував, що ОСОБА_3 двічі, а саме 10.09.2016 року та 30.09.2016 року отримував грошові кошти від ОСОБА_4 Разом з цим, факт отримання ним коштів процесуально ніяк не фіксувався, тобто жодний протокол на підтвердження здійснення необхідних процесуальних дій, таких як обшук, виїмка або затримання, які б підтвердили отримання ОСОБА_3 грошових коштів, слідчим або прокурором не складався.
Наданими у судовому засіданні прокурором відеозаписами зробленими під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій датованих 10.09.2016 та 30.09.2016 року факт передачі свідком ОСОБА_4 ОСОБА_3 грошових коштів не зафіксовано.
До цього ж, свідок ОСОБА_4 підтвердила суду, що з 10.10.2016 року не бачилась з ОСОБА_3 і не мала з ним жодних контактів.
З огляду на викладені обставини, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-8 КУпАП відносно ОСОБА_3 та додатки до нього не містить у собі належних відомостей про вчинення останнім діяння, передбаченого вказаною статтею КУпАП, не містить відомостей про об’єктивну та суб’єктивну сторони складу адміністративного правопорушення, а також не надання прокурором жодних відомостей про вчинення діяння ОСОБА_3 з мотивів задоволення власних інтересів (обов’язкової ознаки складу цього правопорушення), суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-8 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, ст. 172-8, ч. 1 ст. 247, ст. 252, 280, 284-285 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-8 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення..
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч.5 ст. 7 КУпАП.
Суддя: М.В. Антоненко