![Вліво](/ldb/assets/images/nonoptimised/prev.png)
![Вправо](/ldb/assets/images/nonoptimised/next.png)
![emblem](/ldb/assets/images/nonoptimised/emblem.png)
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
ПОСТАНОВА
"01" листопада 2006 р. 13:14 |
справа № 20-9/112 |
Господарський суд міста Севастополя в складі:
судді Рибіной С. А., при секретарі Сербенюке Д.О.,
за участю представників сторін:
від позивача - ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1;
ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_2
від відповідача (Севастопольська міська Рада) -Сирський С. В., довіреність № 03-15/2188 від 25.07.2006.
від відповідача (Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради) - Лукічьова К. В., № 773 від 18.03.06
від третьої особи -Шавшин В. Г., довіреність № 6/253 від 14.04.2006.
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу
за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
до Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3),
Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3),
третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління культури і туризму Севастопольської міської державної адміністрації (99011, м. Севастополь, вул. Советська, 9)
про спонукання виконати певні дії
СУТЬ СПОРУ:
Позивач звернувся в суд з позовною заявою до Севастопольської міської Ради, Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради про зобов'язання Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради підготувати проект про включення нежитлових приміщень, загальною площею 40,8 м2, розташованих по АДРЕСА_2 до переліку об'єктів комунальної власності, які підлягають приватизації та спонукання Севастопольської міської Ради прийняти рішення про приватизацію вказаного майна шляхом викупу.
У відповідності до статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України на стадії судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги -просить суд зобов'язати Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради підготувати проект рішення про включення до списку об'єктів комунальної власності, які підлягають приватизації, вбудованого нежитлового приміщення площею 40,8 м2 в будинку АДРЕСА_2 шляхом викупу суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1; зобов'язати Севастопольську міську Раду розглянути дане питання та зобов'язати Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради провести приватизацію спірного приміщення шліхом викупу орендарем -суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1.
Відповідач -Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради (далі -Фонд комунального майна) позовні вимоги не визнає, у відзиві на позов та доповненні до нього пояснює, що Законом України “Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини” від 01.02.2005 заборонено приватизацію пам'яток культурної спадщини до затвердження Верховною Радою України переліку пам'яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації. Враховуючи, що заявлений позивачем об'єкт -нежитлове приміщення -є невід'ємною частиною будинку, який визнано пам'яткою архітектури місцевого значення, не включений до переліку об'єктів, які підлягають приватизації Севастопольською міською Радою, підстави для задоволення позову, на його думку, відсутні. Крім того, відповідач пояснив, що питання включення орендованого позивачем приміщення до переліку об'єктів, які підлягають приватизації, ним вже розглядалося та проект рішення був переданий на розгляд до Севастопольської міської Ради, однак результати розгляду питання до нього не доведені.
Відповідач -Севастопольська міська Рада - в усних поясненнях та у наданій до матеріалів справи думці з адміністративного позову пояснює, що нежитлове приміщення, яке знаходиться в оренді у позивача, є вбудованим приміщенням будинку, який є пам'яткою культурної спадщини. Відповідно до Закону України “Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини” в даний час цей будинок не підлягає приватизації, тому вимоги позивача задоволенню не підлягають. Стосовно отримання від Фонду комунального майна проекту рішення про включення об'єкту оренди в перелік об'єктів, що підлягають приватизації представник пояснив, що на пленарному засіданні сесії Севастопольської міської Ради питання не розглядалося, підстави пояснити не зміг.
Ухвалою від 06.06.2006 за клопотанням Фонду комунального майна у підготовчому провадженні суд залучив до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ культурного нащадку Управління культури Севастопольської міської державної адміністрації так як він не є юридичною особою.
Ухвалою від 25.07.2006 суд виключив з числа третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ культурного нащадку Управління культури Севастопольської міської державної адміністрації та залучав в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління культури і туризму Севастопольської міської державної адміністрації.
Представник третьої особи надав суду думку що предмету позову та вважає, що нежитлове приміщення, яке орендує позивач, може бути приватизовано ним після втрати чинності Законом України “Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини” у встановленому чинним законодавством порядку.
Згідно зі ст.ст. 27, 49, 51, 121, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, представникам сторін роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.
За клопотанням представників сторін, відповідно до статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, пояснення та клопотання по справі надавались ними російською мовою.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд
ВСТАНОВИВ:
10 листопада 2003 року позивачем згідно договору оренди нерухомого майна НОМЕР_1 отримано в оренду комунальне майно -вбудоване приміщення загальною площею 40,8 м2 на першому поверсі будинку АДРЕСА_2.
За погодженням із орендодавцем (накази НОМЕР_3 та НОМЕР_4, а.с. 13, 17) позивачем здійснені невід'ємні поліпшення орендованого майна, які перевищують 25% залишкової балансової вартості об'єкту оренди.
29 червня 2004 року позивач звернувся до Фонду комунального майна із заявою про включення об'єкту оренди до переліку об'єктів, які підлягають приватизації. Наказом НОМЕР_5 відповідач -Фонд комунального майна, керуючись нормами Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” та іншими нормативними документами, зареєстрував заяву суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 та наказав відділу приватизації підготувати відповідні документи на чергову сесію Севастопольської міської Ради.
З матеріалів справи, наданих відповідачем -Фондом комунального майна -випливає, що проект рішення “Про внесення змін та доповнень до рішення міської Ради НОМЕР_6 “Про програму оптимізації структури комунального майна та підвищення ефективності його використання на 2003-2004 роки в місті Севастополі”, який містив об'єкт оренди позивача, із пояснювальною запискою Фонду був розглянутий на засіданні постійної комісії з питань власності, управління комунальним майном і функціонування міського господарства Севастопольської міської Ради, погоджений комісією та визнаний таким, що підлягає розгляду на черговому пленарному засіданні сесії (а.с.73-77, 123-134).
Відповідно до вимог статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.
Статтею 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.
На підставі вищевикладеного, повноваження щодо прийняття рішення про приватизацію орендованого суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 вбудованого приміщення загальною площею 40,8 м2 на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 мала тільки Севастопольська міська Рада та виключно на пленарному засіданні Ради.
Згідно частини 5 статті 7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” орган приватизації розглядає подану заяву і в разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає підприємство до переліків, зазначених у частині першій цієї статті. Результати розгляду не пізніш як через місяць з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій формі.
Питання щодо включення орендованого позивачем приміщення до переліку об'єктів, які підлягають приватизації, на розгляд сесії міської Ради винесено не було. У грудні 2005 року листом за НОМЕР_7 (через півтори роки після надання позивачем заяви) позивач був повідомлений про те, що питання про включення спірного приміщення до переліку об'єктів, які підлягають приватизації, буде розглядатися Севастопольською міською Радою після зняття обмежень, які діють у зв'язку з прийняттям Закону України “Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини” (а.с.15).
Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази представляються сторонами і іншими учасниками господарського процесу.
Статтею 7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” встановлено місячний строк на розгляд заяви, за результатами якого позивач повинен був отримати письмову відповідь
Відповідачем -Севастопольською міською Радою, не надані суду докази наявності підстав для відкладення розгляду заяви позивача та рішення постійної комісії з питань власності, управління комунальним майном та функціонування міського господарства на сесії міської Ади.Ради.
Ради.
Закон України “Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини” прийнятий 01.02.2005, набрав чинності з 23.02.2005.
Таким чином, на момент звернення позивача із заявою та на момент розгляду постійною комісією Севастопольської міської Ради заяви позивача даний Закон не існував.
Вищевикладене свідчить про порушення відповідачем -Севастопольською міською Радою своїх обов'язків згідно Закону України ”Про місцеве самоврядування в Україні” та Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” та, як вважає суд, є порушенням прав позивача.
З цих підстав суд визнає вимоги позивача в частині спонукання Фонду комунального майна підготувати проект відповідного рішення та спонукання Севастопольської міської Ради розглянути цей проект такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується вимоги позивача про зобов'язання Фонду комунального майна провести приватизацію спірного приміщення шляхом викупу орендарем -суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 суд визнає дану вимогу такою, що не підлягає задоволенню з тих підстав, що Фонд комунального майна згідно пункту 6.20 Положення про Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради виступає органом приватизації по об'єктам права комунальної власності від імені та за дорученням Ради. Укладає договори купівлі -продажу, здійснює контроль їх виконання.
Згідно статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” рішення про приватизацію об'єкту повинно бути прийнято виключно на пленарному засідання сесії міської Ради. В зв'язку із відсутністю даного рішення суд не має підстав для покладення на Фонд комунального майна обов'язку провести приватизацію спірного приміщення шляхом викупу орендарем -суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Позов задовольнити частково.
2. Зобов'язати Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради протягом 10-ти днів з моменту набрання постановою законної сили підготувати проект рішення щодо включення до переліку об'єктів які підлягають приватизації вбудованого приміщення загальною площею 40,8 м2 на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 способом викупу Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 та передати проект на розгляд Севастопольської міської Ради.
3. Зобов'язати Севастопольську міську Раду протягом місяця після отримання проекту рішення розглянути на пленарному засіданні сесії питання щодо приватизації вбудованого приміщення загальною площею 40,8 м2 на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 способом викупу Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1.
4. В іншій частині позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.
Суддя С. А. Рибіна
Повний текс постанови виготовлений 06.11.2006.
Розсилка:
СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
Севастопольській міській Раді (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3),
Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)
Управління культури і туризму Севастопольської міської державної адміністрації (99011, м. Севастополь, вул. Советська, 9)