![Вліво](/ldb/assets/images/nonoptimised/prev.png)
![Вправо](/ldb/assets/images/nonoptimised/next.png)
![emblem](/ldb/assets/images/nonoptimised/emblem.png)
Справа № 676/7576/21
Провадження № 1-кп/676/73/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2023 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі головуючого: судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
у відкритому судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області розглянув угоду про визнання винуватості за обвинувальним актом по кримінальному провадженню №12019240260000109 за обвинуваченням,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді директора КП «Виробничий КЦ по наданню побутових послуг», не судимого, реєстраційний номер особової картки платника податків НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст. 367 КК України, суд, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , виковуючи обов`язків старости в с. Бережанка Чемеровецького району Хмельницької області, повноваження якого передбачені ст. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року, зокрема втому, що він: 1) представляє інтереси жителів відповідного села, селища у виконавчих органах сільської, селищної, міської ради; 2) бере участь у пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради та засіданнях її постійних комісій; 3) бере участь в організації виконання рішень сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, розпоряджень сільського, селищного, міського голови на території відповідного старостинського округу та у здійсненні контролю за їх виконанням; 4) бере участь у здійсненні контролю за використанням об`єктів комунальної власності, розташованих на території відповідного старостинського округу; 5) бере участь у здійсненні контролю за станом благоустрою відповідного села, селища та інформує сільського, селищного, міського голову, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради про його результати; 6) сприяє утворенню та діяльності органів самоорганізації населення, організації та проведенню загальних зборів, громадських слухань та інших форм безпосередньої участі громадян у вирішенні питань місцевого значення у відповідному селі, селищі; 7) здійснює інші повноваження, визначені цим та іншими законами.
Відповідно до Положення про старосту Чемеровецької селищної ради, затвердженого рішенням Чемеровецької селищної ради №10-1/2016 від 27.12.2016 року староста є посадовою особою місцевого самоврядування та за посадою входить до складу виконавчого комітету селищної ради, виконує свої обов`язки на постійній основі
Відповідно до ст. 14 Закону України від 07.06.2001 року № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» посаду старости віднесено до шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Він, виконуючий обов`язки старости с. Бережанка Чемеровецького району з 27.12.2016 року по 08.12.2020 рік постійно здійснював функції представника органів місцевого самоврядування, а також обіймав в органах місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, тобто, з урахуванням ст.18 та примітки 1 до ст. 364 КК України, являвся службовою особою.
Ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.
Рішенням Чемеровецької селищної ради №11-1/2016 від 27.12.2016 року в.о. старости с. Бережанка його уповноважено здійснювати нотаріальні дії, передбачені ч.1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат» відповідно до якої у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють нотаріальні дії, зокрема, посвідчують заповіти (крім секретних).
Відповідно до п.2.3.,2.4.,2.6. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року № 3306/5 при вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, у порядку, визначеному ст. 43 Закону України «Про нотаріат», а також перевіряють справжність підписів осіб, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії. Порядок підписання нотаріально посвідчуваних документів визначено ст. 45 Закону України «Про нотаріат».
Згідно із ч.2 ст. 45 Закону України «Про нотаріат» - нотаріально посвідчуванні правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо заява чи інший документ підписані за відсутності нотаріуса, особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, повинна особисто підтвердити, що документ підписаний нею.
Встановлено, що 30.06.2016 року ОСОБА_6 складено заповіт, що містить розпорядження про те, що у разі її смерті усе належне їй майно на день смерті вона заповідає ОСОБА_7 , який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8 та зареєстровано за №1499.
Так, станом на день смерті ОСОБА_6 на 22.11.2018 року у неї на праві власності перебували: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 вартістю 126 154 грн., земельна ділянка площею 1,7005 га кадастровий номер 6825389800:03:003:0021 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами с. Юрківці, ринкова вартість прав орендодавця (власника) якої становить 106560 грн., земельна ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га вартістю 31840 грн. та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,04 га вартістю 1956 грн. по АДРЕСА_2 всього майна на суму 266 510 грн.
Він же, близько 09 год. 21.11.2018 року перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки старости с. Бережанка Чемеровецького району Хмельницької області, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування та службовою особою відповідно до ст. 18 та примітки 1 до ст. 364 КК України, маючи повноваження на вчинення нотаріальних дій в порушення вимог п.п.2.3., 2.4., 2.6. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року № 3306/5, ст.ст. 43,45 Закону України «Про нотаріат», ст.8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», перебуваючи в службовому кабінеті в приміщенні Бережанського старостату по вул. Центральна, 5 с. Бережанка Чемеровецького (Кам`янець-Подільського) району, у відсутності ОСОБА_6 , не встановивши належним чином її особу та не перевіривши справжність підпису останньої, неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, посвідчив заповіт від 21.11.2018 року №2-44, що містить розпорядження ОСОБА_6 на випадок її смерті, про передачу в спадок всього належного їй майна ОСОБА_9 , а саме власноручно проставивши на ньому свій підпис в графі «В.о. старости с. Бережанка ОСОБА_4 » та скріпив його відтиском гербової печатки №2 Чемеровецької селищної ради, чим надав заповіту від 21.11.2018 року №2-44 статус офіційного документу у відповідності до примітки ст.358 КК України, в той час коли у вказаному заповіті в графі «Підпис» поставила підпис від імені заповідача ОСОБА_6 та виконала запис « ОСОБА_6 » діловод Бережанського старостату ОСОБА_10 .
У зв`язку з видачею вказаного вище заповіту від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_7 відповідно до ч.2 ст. 1254 ЦК України втратив право на отримання у спадок житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 вартістю 126 154 грн., земельну ділянку площею 1,7005 га кадастровий номер 6825389800:03:003:0021 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами с. Юрківці, ринковою вартістю 106 560 грн., земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га вартістю 31840 грн. та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,04 га вартістю 1956 грн. по АДРЕСА_2 , якими на день смерті володіла ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, приватним нотаріусом ОСОБА_8 йому 24.05.2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.06.2016 року №1499.
Таким чином, внаслідок вищевказаних неправомірних дій ОСОБА_4 щодо видачі завідомо неправдивого заповіту від 21.11.2018 року №2-44, у зв`язку з втратою права на отримання спадщини на майно померлої ОСОБА_6 , яким вона володіла на момент смерті загальною вартістю 266 510 грн., законним правам та інтересам потерпілого ОСОБА_7 завдано шкоди на вказану суму, розмір якої становить більше 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до п.4 примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.
Своїми умисними діями, які виразилися у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки інтересам окремих громадян, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України.
Крім цього, він же, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки старости с. Бережанка Чемеровецького району, Хмельницької області, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування та службовою особою відповідно до ст.18 та примітки 1 до ст.364 КК України, користуючись повноваженнями відповідно до ст. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 21.11.2018 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, видав завідомо неправдивий офіційний документ - заповіт від 21.11.2018 року №2-44, що містить розпорядження ОСОБА_6 , на випадок смерті, про передачу в спадок всього належного їй майна ОСОБА_9 . Незважаючи на те, що у заповіті від 21.11.2018 року №2-44 у графі «Підпис» проставила підпис від імені заповідача ОСОБА_6 та виконала запис « ОСОБА_6 » діловод Бережанського старостату ОСОБА_10 , посвідчив вказаний заповіт, власноручно поставив на ньому свій підпис в графі «В.о. старости с. Бережанка ОСОБА_4 » та скріпив його відтиском гербової печатки №2 Чемеровецької селищної ради, чим надав заповіту від 21.11.2018 року №2-44 статус офіційного документу у відповідності до примітки ст. 358 КК України.
У зв`язку з видачею вказаного вище неправдивого заповіту ОСОБА_7 відповідно до ч.2 ст. 1254 ЦК України втратив право на отримання у спадок житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , вартістю 126154 грн., земельну ділянку площею 1,7005 га кадастровий номер 6825389800:03:003:0021 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами с. Юрківці, ринковою вартістю 106 560 грн., земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га вартістю 31840 грн. та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,04 га вартістю 1956 грн. по АДРЕСА_2 , якими на день смерті володіла ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, приватним нотаріусом ОСОБА_8 йому 24.05.2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.06.2016 року №1499.
Таким чином, внаслідок вищевказаних неправомірних дій ОСОБА_4 щодо видачі завідомо неправдивого заповіту від 21.11.2018 року №2-44, у зв`язку з втратою права на отримання спадщини на майно померлої ОСОБА_6 , яким вона володіла на момент смерті загальною вартістю 266 510 грн., законним правам та інтересам потерпілого ОСОБА_7 завдано шкоди на вказану суму, розмір якої становить більше 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до п.4 примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.
Своїми умисними діями, які виразилися у видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України.
11 квітня 2023 року між начальником Чемеровецького відділу Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468, 469, 472 КПК України. Згідно до поданої сторонами угоди, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 366 КК України, сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 366 КК України два роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на два роки, із штрафом двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн., за ч. 2 ст. 367 КК України три роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на два роки, із штрафом двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді три роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на два роки, із штрафом двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 4250 грн. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, просить суд її затвердити, при цьому пояснив, що угода з його сторони є добровільною і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості і просять її затвердити. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що вину визнає повністю, дійсно допустив халатність, не перевірив заповіт, перед його посвідченням, щиро розкаюється, укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_11 в судове засідання не звився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечує щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинувачен ого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним ; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та вважає угода підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 366 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів.
В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначенні ч.2 ст. 473 КПК України.
Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для не визнання винуватості.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, що спричинило тяжкі наслідки, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 , винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
В судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки інтересам окремих громадян, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 , винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При призначенні покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, згода потерпілих на укладення угоди про визнання винуватості.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З врахуванням обставин справи і даних про особу винного, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Позовні вимоги ОСОБА_7 до Чемеровецької селищної ради Камянець-Подільського району Хмельницької області, третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., слід задоволити частково.
Приписами ст. 1174 ЦК України обов`язок відшкодувати заподіяну моральну шкоду суд покладає на орган місцевого самоврядування, посадова особа якого допустила порушення прав позивача, яку слід стягнути за рахунок коштів місцевого бюджету Чемеровецької селищної ради. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Як передбачено п. 9 постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При визначенні розміру шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.
Суд приходить до висновку, що діями посадової особи - старости с. Бережанка Чемеровецького району Хмельницької області, обов`язки якого на той час виконував ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав в зв`язку із неможливістю отримати спадщину та користуватись нею, відбулись вимушені зміни у його житті. Виходячи з викладеного, конкретних обставин справи, суд враховує характер та тривалість стосунків позивача, що існували з відповідачем, з урахуванням доказів, наданих потерпілим на підтвердження його позовних вимог, враховує передусім вимоги розумності і справедливості і вважає, що з врахуванням зазначених обставин розмір заявленої заподіяної потерпілому моральної шкоди в сумі 25 000 грн. є обґрунтованим, відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу.
В решті позовних вимог відмовити.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі за проведення судових експертиз, слід віднести на рахунок винної особи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні №12019240260000109 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст. 367 КК України, укладену між начальником Чемеровецького відділу Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , визнати винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст. 367 КК України і призначити йому узгоджене покарання:
- за ч. 2 ст. 366 КК України у виді двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на два роки, із штрафом двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.,
- за ч. 2 ст. 367 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на два роки, із штрафом двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на два роки, із штрафом двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на один років, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :
- повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - не застосовувався.
Речові докази по справі: - Сейф - пакет №7343344 в якому знаходяться: заява від 09.07.2019 року, експериментальні зразки підпису виконаного ОСОБА_10 , заповіт ОСОБА_6 , заповіт ОСОБА_6 викладений на нотаріальному бланку НОМЕР_2, опис справ постійного зберігання (по господарські книги) за 2011-2015 роки від 26 грудня 2016 року, учнівський зошит, договір оренди землі №342 від 10 квітня 2008 року, договір оренди землі №435 від 24 травня 2010 року, договір купівлі-продажу майнового паю №83 від 25 грудня 2009 року, справа на домоволодіння АДРЕСА_3 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі в загальній сумі 3757.94 грн. за проведення судових експертиз.
Цивільний позов ОСОБА_7 до Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., задоволити частково.
Стягнути з Чемеровецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 25 000 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановлені КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати в суді.
Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду
ОСОБА_1