![Вліво](/ldb/assets/images/nonoptimised/prev.png)
![Вправо](/ldb/assets/images/nonoptimised/next.png)
![emblem](/ldb/assets/images/nonoptimised/emblem.png)
Справа № 454/2761/19 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/1042/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Мікуш Ю.Р.
Суддів: Приколоти Т.І., , Савуляка Р.В.
Секретар Іванова О.О.
З участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача-адвоката Романів В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 454/2761/19 за апеляційною скаргою Сокальської міської ради на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської ради Львівської області, за участю третіх осіб Поторицького ясла - садка Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області , ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення про звільнення , поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-
в с т а н о в и в :
16.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд та просить визнати незаконним та скасувати рішення сільської ради від 17.09.2019р. про звільнення її з посади завідувача Поторицького ясла-садка, поновити її на даній посаді, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги мотивує тим, що вона працювала на даній посаді з 25.02.2003р. Оскаржуваним наказом її звільнено за невиконання без поважних причин своїх посадових обов`язків, вимог статуту Поторицького ясла-садка в частині формальної роботи педагогічної ради, використання психічного впливу до працівників ясла-садка. З даним рішенням вона не погоджується, оскільки на посаду завідувача переведена наказом Відділу освіти Сокальської районної державної адміністрації та надалі строк дії договору з нею неодноразово продовжувався. Згідно статуту, завідувач звільняється з посади Відділом освіти Сокальської районної державної адміністрації, оскаржуване рішення про її звільнення прийняте неуповноваженим органом. Крім того, вона не могла бути звільнена на підставі ч3 ст.40 КЗпП України, оскільки дана частина не встановлює підстав для звільнення, а вказує, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці. Виклад в рішенні проступку не відповідає за змістом формулюванню жодній із встановлених статтею 40 КЗпП України підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Заперечує вчинення нею проступку без конкретизації такого. З претензіями батьків, які були зачитані на сесії сільської ради 17.09.2019р. вона не погоджується, вважає, що такі не стосуються зазначених в оскаржуваному рішення обставин.
Зазначає, що не отримувала вимоги чи прохання надати пояснення з приводу дисциплінарного проступку. Їй також завдано моральної шкоди, яка виразилася в тому, що незаконним звільненням її принижено як людину і як педагога з багаторічним стажем. Її постійно супроводжують відчуття страху, тривоги, невпевненості у майбутньому, беззахисності. Внаслідок її звільнення припинено тривалі професійні зв`язки з іншими педагогами і керівниками навчальних закладів. Звільнення формує її негативний образ серед колег. Зазначені обставини завдали їй сильних душевних страждань та хвилювань.
Ухвалою суду від 29.12.2020р. відповідача Поторицьку сільську раду Сокальського району замінено на правонаступника Сокальську міську раду Львівської області.
Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 11 лютого 2021 року позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано рішення Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області «Про звільнення з посади завідувача Поторицького ясла-садка ОСОБА_1 » №462 від 17.09.2019р. та рішення Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області «про внесення змін до рішення ХХХІХ сесії VІІ скликання Поторицької сільської ради від 17.09.2019р. №462» №505 від 11.12.2019р.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача Поторицького ясла-садка Поторицької сільської ради.
Стягнуто з Сокальської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 144 791 (сто сорок чотири тисячі сімсот дев`яносто одну) грн. 68коп.
Стягнуто з Сокальської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі п`ятсот)грн. на відшкодування моральної шкоди.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 7404 (сім тисяч чотириста чотири)грн. 20коп. звернуто до негайного виконання.
Стягнуто з Сокальської міської ради Львівської області в дохід держави 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн. судового збору.
Рішення суду оскаржила Сокальська міська рада. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням , вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Ухвалюючи рішення, судом не враховано, що на момент виникнення спірних відносин дошкільний заклад знаходився у комунальній власності Поторицької сільської ради , яка була вправі приймати рішення щодо прийняття та звільнення керівника цього дошкільного закладу. Звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.20 Закону «Про дошкільну освіту» колегіальним постійно діючим органом управління закладом дошкільної освіти є педагогічна рада. Відповідно до ст.30 цього Закону керівника закладу дошкільної освіти призначає на посаду та звільняє з посади засновник або уповноважений ним орган. Із врахуванням зазначеного, керівництво ДНЗ покладено на постійно діючу педагогічну раду, як орган управління ДНЗ, в склад якої входять всі учасники освітнього процесу та керівником якої є директор ДНЗ, який і вводить рішення педагогічної ради закладу в дію своїм рішенням. Згідно з пунктами 33,41 Положення про дошкільний навчальний заклад постійно діючим органом управління ДНЗ є педагогічна рада, повноваження якої визначені ЗУ «Про дошкільну освіту». Норми цих законодавчих актів взагалі не враховані судом при ухваленні рішення, а також не взято до уваги, що позивачкою не проводилась робота педагогічної ради взагалі. Також суд не врахував той факт, що контракт позивача закінчився 31.08.2020 року. Вважає, що звільнення позивача відбулось у відповідності до закону, а тому підставі для поновлення її на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди не було. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) позивачем ОСОБА_1 надано Відзив на апеляційну скаргу.
У Відзиві позивач ОСОБА_1 зазначає, що заперечує доводи апеляційної скарги як такі, що не спростовують висновків суду. Вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції-без змін.
Від Сокальської міської ради Львівської області 08.11.2021 року надійшло клопотання про розгляд справи за наявними у ній матеріалами без участі представника Сокальської міської ради. Вимоги апеляційної скарги підтримують повністю.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Романів В.І. на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно наказу відділу освіти Сокальської РДА № 53 від 25.02.2003 року переведена з посади вихователя дошкільного закладу с.Поториця на посаду завідуючої цієї установи з 25.02.2003 року по 25.08.2003 року. (а.с.12 т.1).
Поторицький ясла-садок Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області має статус юридичної особи, перебуває у комунальній власності, його керівником є ОСОБА_1 .
Згідно ст.142 КЗпП трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається Правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і вибраним органом первинної профспілкової організації ( профспілковим представником) на основі типових правил.
Рішенням сесії У скликання Поторицької сільської ради № 259 від 12 лютого 2008 року затверджено Статут Поторицького ясла-садка Поторицької сільської ради (нова редакція) (а.с.21-31 т.1) (далі Статут).
Відповідно до п.1.3 Статуту Поторицький ясла-садок Поторицької сільської ради є юридичною особою. Засновником ясел-садка є Поторицька сільська рада (п.1.4).
Відповідно до п.3.1 Положення про порядок призначення та звільнення з посад директорів дошкільних закладів освіти, що належать до комунальної власності територіальної громади Поторицької сільської ради (Додаток до рішення сесії сільської ради від 02.08.2019 року №449) директори закладів дошкільної освіти призначаються та звільняються з посади головою Поторицької сільської ради (а.с.72,73-77 т.1).
Відповідно до виписки з протоколу від 17.09.2019 року та рішення Поторицької сільської ради Сокальського району № 462 від 17.09.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача Поторицькою ясла-садком Поторицької сільської ради з 18.09.2019 року у зв`язку з неналежним виконанням останньою своїх посадових обов`язків, вимог Статуту Поторицького ясла-садка -на підставі п.3 ст.40 КЗпП України з 18.09.2019 року, про що зроблено запис у трудовій книжці. (а.с.16-17т.1).
За приписами ч.1 п.3 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) підставою для звільнення працівника за ч.1 п.3 ст.40 КЗпП є систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Згідно п.3 ч.1ст.40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції прописав, що однією із підстав для звільнення ОСОБА_1 було застосування заходів дисциплінарного стягнення у вигляді догани на підставі Розпорядження №15 від 22(23) травня 2019 року сільського голови Поторицької сільської ради за неналежну організацію святкового концерту присвяченого Дню матері, який відбувся 22.05.2019 року.
Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21 липня 2020 року визнано незаконним та скасовано Розпорядження сільського голови Поторицької сільської ради Сокальського району №15 від 22(23) травня 2019 року, яким ОСОБА_1 завідувача ДНЗ «Колосок» с.Поториця притягнуто до дисциплінарної відповідальності у формі догани. Вирішено питання судових витрат.
За змістом правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 02.09.2020 року у справі № 752/19847/16-ц у зв`язку із скасуванням наказу про оголошення позивачу догани відсутні підстави вважати законним наступне звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків (за ч.1 п.3ст.40 КЗпП).
Відтак, судом правильно зазначено, що відсутнє систематичне невиконання без поважних причин обов`язків та Правил внутрішнього трудового розпорядку, що є підставою для поновлення працівника на роботі. Такий висновок суду відповідає правовим позиціям Верховного Суду щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі № 752/19847/16ц. Тому, ОСОБА_1 на час звільнення з роботи, не вважалася такою, до якої застосовано дисциплінарне стягнення, що є однією із обов`язкових умов звільнення працівника за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП .
Відповідно до ст.1 Закону України про дошкільну освіту - законодавство про дошкільну освіту базується на Конституції України і узгоджується із нормами Закону України «Про освіту» (далі по тексту Закон) та іншими нормативно-правовими актами та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.
Згідно частини 1 ст.11 Закону, заклад дошкільної освіти-навчальний заклад, що забезпечує реалізацію права дитини на здобуття дошкільної освіти, її фізичний, розумовий і духовний розвиток, соціальну адаптацію та готовність продовжувати освіту.
Відповідно до ч.1,2 ст.13 Закону, заклад дошкільної освіти діє на підставі статуту, який розробляється відповідно до Конституції України, Закону України «Про освіту» , Закону України «Про дошкільну освіту», Положенням про дошкільний навчальний заклад, затверджених постановою КМУ від 12 березня 2003 року № 305, що затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, інших нормативно-правових актів.
Згідно діючих нормативно-правових актів вбачається, що всі питання у ДНЗ вирішуються педагогічною радою, як органом управління ДНЗ, у склад якої входять всі учасники освітнього процесу та керівником якої є директор ДНЗ, який вводить рішення педагогічної ради закладу в дію своїм рішенням.
Колегія суддів не вважає зазначені доводи апеляційної скарги такими, що мають вирішальне значення для справи при звільненні позивача за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП, оскільки суд першої інстанції дав належну правову оцінку зібраним доказам та прийняв законне рішення.
Щодо контрактної форми роботи позивача на посаді завідувача, відповідачем з цього приводу не надано жодних доказів, зазначене не було предметом дослідження, а тому суд апеляційної інстанції не може давати оцінку доводам апеляційної скарги в цій частині.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ч.1,3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК).
Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.
Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1; 375; 383, 384,389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Сокальської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови, в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.
Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш
Судді: Т.І.Приколота
Р.В.Савуляк